Паул Целан
Мариане

Превод от немски: Венцеслав Константинов, —

chitanka.info

Без люляк са косите ти, ликът ти е чисто стъкло.

От око към око плава облакът, като Содом към Вавилон:

като листак окършва кулата и вилнее край серния храст.

Тогава трепва светкавица около устните ти — онази урва с останки от цигулка.

С белоснежни зъби някой тегли лъка: О, по-красиво звучеше тръстиката!

Любима, и ти си тръстиката, а всички ние дъждът;

вино невиждано е твоето тяло, а ние с дузини отпиваме;

лодка сред житото е сърцето ти, с нея гребем към нощта;

каничка синева, тъй леко прескачаш над нас, а ние спим…

Пред шатрата крачи центурията, а ние, пирувайки, те отнасяме в гроба.

Сега по плочите на света ехти твърдият талер на бляна.

1945

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.